-Hur kunde vi förlora igen? -Det var inte ditt fel. Ni var bra.
-Du också. -Du med.
Hur kunde vi förlora då, tro?
Vad glor ni på? Visst, några misstag är jag skyldig till.
Ett, två, tre, till exempel.
Det är bara lite skavanker. Nästa vecka är jag i form igen.
Kroppen hänger med. Kramp! Hjälp!
Andas genom smärtan.
Andas, andas.
-Det var bättre. -Gå ner med slagträna, ungar.
Där pappa inte når dem. Strax intill framgång.
Jag vill ju inte att ungarna hör när jag förolämpar dig.
Men du missade ju pinsamt mycket. Nästan värre än på toaletten.
Det har med skadorna att göra. Sen slår jag .400 igen. I bägge fallen.
Det var förresten inte mitt fel
Det var de där fördömda domarna. Det var nog personligt.
Du är usel.
Det var så kul att ropa "ute". Visserligen futtigt jämfört med när Gud gjorde det
Men det var värt besväret att se ut så här.
Så roligt för dig, pullan.
Det var ditt fel att vi förlorade. Ditt usla 10-minutersdomslut.
Många fans tycker att jag ger färg åt matchen-
-med mitt originella "Miss!"
Och det avleder uppmärksamheten från dig-
-när du lommar tillbaka efter att ha bommat igen.
Al har haft det tufft i dag.
Sätt dig, så byter vi samtalsämne.
Du var verkligen usel i dag.
Det är typiskt män i den åldern.
Tror sig vara ung än. Men se bara!
90 kilo kalt, håglöst, ålderstiget aphull.
Och det är bara det som pöser över.
Synd att en del män inte slutar sporta utan ska framhärda som barnungar.
Ja, tänk om vi kunde finna oss i vår ålder som ni fruntimmer.
In i badrummet, på med lite rouge och mascara.
Där har vi en regnrädd tant.
Sen ska ni trycka in brösten i en behå.
Kränga på er träningsbyxor över magen bak och fram.
Sen går ni och flörtar med springpojkarna. Jag menar alltså-
-att visst är det ynkligt att vi killar vägrar inse vår ålder.
Det här visste du kanske inte om kvinnor: Vi ger alltid igen.
Få se vem som ska döma nästa veckas mästerskapsmatch.
Hoppla hejsan, det är ju jag.
Tur för dig att jag inte är långsint.
Nu ska jag gå hem och öva.
"Du är ute!" "Du är ute!"
"Du är usel och du är ute."
Ute. Ute.
Ute!
Du menade väl inte mig förut när du pratade om kvinnor?
Det gör jag aldrig.
Tack, älskling.
-Jag går upp och duschar. -Efter bara tre matcher?
Får man inte duscha när man vill?
Inget mer prat om att jag förlorade. Jag börjar inte bli gammal.
Jag kan göra allt jag alltid har kunnat. Har vi så många trappsteg?
Ispåsen kyler, värmepåsen värmer, ölen vi hällde i honom gör både och.
-Hur verkar han? -Svettig, full och blå.
Precis som när du blev till.
Mrs Bundy, barnen Bundy. Är er man hemma?
Nej, jag ska laga grisfötter.
-Han är här. Ska jag hämta honom? -Nej, vi ville prata med er.
Vi har fortfarande gott hopp om att vinna nästa vecka.
-Pappa kan vara med, säger han. -Er far är ju usel, ärligt talat.
Vi kan väl spola honom?
Nej, det går inte.
Vi kan ha honom vid första basen och inte kasta till honom.
Det tjejen försöker säga är att man inte förbjuder pappa att spela.
Lås ut honom från toaletten också. Då har han inget kvar sen.
Lugn nu. Han måste vara med.
Mästerskapsmatchen är nästa vecka och de måste vara fullt lag.
Som tur är har vi hittat en ersättare.
Nu ska ni få träffa Sven. Kom, Sven!
Han slår .380, hans arm är rena kanonen och han springer som barn från er man.
De som vill att vi spolar Bundy räcker upp handen.
Nämen oj, hur hamnade den där uppe?
Tänker du verkligen rösta ut pappa?
För mästerskapets skull. Det är inte för att jag får spela med Sven...
...när han har de spända skinkorna i uniformen-
-och höstsolen skiner på de glänsande, hävande musklerna.
Se så, nu måste vi välkomna Sven i laget.
Snyggt spel, raring.
Nå, ungar? Vi behöver era röster.
Omröstningen måste vara enhällig.
Ja, enhällig eller muntlig.
Min röst får ni inte. Som jag skrev i uppsatsen i fyran:
"Pappa snäll. Sömnig nu."
Just det. Vinna är oviktigt för oss. Han älskar spelet, vi älskar honom.
Och han skulle slå oss sönder och samman.
Förlåt dem. De se fortfarande Al som sin pappa.
Laget är här!
Beklagar tabben i dag. Nästa vecka kan ni lita på mig helt och fullt.
Vem är han med ryggsäck formad som min fru.
-Din ersättare. -Fint, då kan jag fokusera på baseboll.
Inte slarva med morgonkyssen.
Han ska ersätta dig i laget, alltså.
-Vänligt uttryckt, så... -Du är usel.
Är jag usel?
Jag ska måla upp en bild åt er.
Den 6 maj 1982.
New Market Mallers, 0 vinster, 10 förluster.
Men från skornas domäner trädde en rödblommig yngling-
-med eld i blicken och åska i slagträt. Det var början på Bundy-epoken.
Låt oss minnas den vars suspensoar ingen av er är värdig att bära.
Eller komma närmare än 90 meter.
Minns med mig, den som vill. Den 9 juni 1983. Vi ligger i farozonen.
Motståndarlaget lägger in en i vänsterfältet där du, Norris, står stel.
Bundy spurtar till staketet och tar den. Mallers vinner. Bundy, matchens mästare.
Låt oss minnas Bundy mellan baserna. En halvmiss som du slog, Nessin.
Bundy måste ta poäng för att vinna, sänkte sig mot den tuffaste catchern-
-och mrs Shephouse blev utslagen.
Hennes axel ur led, hon fick lägga av.
Mallers vinner och Bundy blir än en gång-
-matchens mästare.
Tänker ni ändå bänka mig?
Ja, du är usel.
Det går inte. Beslutet måste vara enhälligt.
Och min familj skulle aldrig rösta ut mig.
Ni kan på sin höjd rösta...
-...sex mot tre. -Sju mot två.
Varför, Peggy?
För lagets bästa.
Du måste känna här, Al.
Jag yrkar på ny omröstning.
Yrka på du bara, det skiter jag i, din tönt.
-Mina barn röstar på mig. -Jag försöker inte övertala er.
Men hade inte ni velat vinna det första mästerskapet i Mallers historia?
-Inte om pappa blir sårad av det. -Gratis lunch på min restaurang, då?
Får vi se på matsedeln först?
Stopp ett tag! Innan vi röstar-
-ska ni få höra ett rim jag fick lära mig när jag var i era åldrar.
"P" för att jag ofta kokat gröten
"A" för att ni alltid gör mig glad
"P" för att ni också fått potatis
"P" för att ni alltid gör mig glad
"A", jag älskar er, ju
Lägger man ihop det blir det "Pappa"
Ursäkta, nu kan ni rösta.
Som ersättare för Al Bundy: Sven Hunkström.
Sitt inte och tjura, älskling. Du kan hjälpa laget ändå.
Några av oss är sugna på glass.
Ursäkta, herr Dysterkvist. Det här är ju för att vi tycker om dig.
Säger du det? Det som gör ondast är att du inte ens...
Det är Svens tur.
Det är fullt vid baserna och vi har bara en ute. Din tur, Bud.
Önska mig lycka till.
Var det en bra lyckönskan?
Det går...
Där var han ute. Osis. Hur kan man svika hela laget så?
Han är ute!
Hur gör vi nu? Nån måste ju slå och vi har bara en spelare kvar.
Ursäkta, mrs Bundy?
Javisst. Det här blir nog ingen konst.
Al.
Älskling.
Killarna skulle bli glada om du slog.
Jaså? Jag trodde inte ens att min familj ville veta av mig.
Jag är ju gammal och usel.
Vad ska vi göra för att du ska slå?
"P" för att du ofta kokat gröten
"A" för att vi alltid gör dig glad
"P" för att vi också fått potatis
"D" för att vi alltid gör dig glad
"A", vi älskar dig, ju
Lägger man ihop det blir det...
Med känsla nu!
"Pappa"
Keps.
Åskpinne.
Som ersättare för Sven Hunkström: Al Bundy.
Han kommer att åka ut.
Miss!
-Vad håller han på med? -Understryker sitt största fiasko.
Andra missen!
Kom nu! Pappa kan ta sig hem på motståndarlagets axlar.
Kom loss, Bundy!
Du klarar det!
Kom igen, Bundy!
-Ja. -Den flyger!
Den flyger!
Den är borta!
-Det här lär han tjata om länge. -Varför tror du det?
För att han låter som en brandbil när han rundar baserna?
Titta noga, ungar. För detta är en unik syn.
Skåda, en triumferande skoförsäljare.
Över plattan, då! Över plattan!
I sinom tid.
Mikrofon, tack.
Innan jag går över...
...och kammar hem Mallers första mästerskapsseger...
...vill jag bara säga att...
...i dag, i dag, i dag...
...kan ni vara...
...det lyckligaste laget på hela jorden, jorden, jorden.
Och som avslutning vill jag säga att jag hatar er allihop.
Jag tackar bara mig själv.
Från och med i dag är det slutspelat för mig, Al Bundy.
Matchens mästare!
-Hur är läget, grabben? -Fint.
Centerfältsspelaren lär få känna på stryk.
-Vem är det? -Det är nog han.
-Vem? -Al Bundy. Sett honom spela förr?
Jag har bara hört talas om honom.
Jag har sett honom.
Han var bäst.
Sprang, kastade, sålde skor.
Han var bäst.
Är det han?
Nä, det är inte han. Han hade fått nog av att spela, sa han.
Undertextning: Andreas Eriksson